Ved du overhovedet hvor du er på vej hen?
- Nej! - Vil du vide det?
Du er bare i mit hoved, Joe.
Du ved ikke hvor jeg skal hen, bedre end jeg gør.
Det er sandt. Vi ved begge hvor du har været.
Det er helt sikkert.
Hey.
Jeg er lige blevet færdig med soveværelset.
- Du har mange sokker. - Ja.
- Hvad er der galt, Mark? - Flere afslag.
64 på 6 måneder. Det må være ny rekord.
- Du skal bare blive ved. - Det siger du hele tiden.
Gud, jeg har brug for forandringer.
To år om at skrive en bog, som ingen vil læse.
Det er ikke godt for nogens helbred.
- Du bør tage en pause. - Tror du det?
- Ja, helt sikkert. - Jeg har...
- Jeg har en ide. - Ja?
- Det er en skør ide. - Typisk Mark Cooper.
Jeg tog ned til havnen i morges.
Jeg talte med en fyr som ville sælge sin båd.
- 36-fod. - Hvad?
Hvis jeg sælger min bil og alt andet jeg ejer, -
- har vi råd til den.
Jeg vidste ikke du kunne styre en båd.
Det kan jeg ikke. Han giver også nogle lektioner.
- Det lyder eventyrlysten. - Så hvad siger du?
Jeg tror der muligvis vil være et lille problem.
Okay.
Jeg er gravid, Mark.
- Gravid? - Jeg ville sige det til dig.
Hvornår? Hvordan?
Vi har aldrig talt om dette, Janet.
- Det ved jeg. - Vi talte aldrig om det!
Det ved jeg, men jeg troede det ville blive lykkelig.
Du tog fejl. Helt fejl.
Portør til stue 5.
Miss Cooper, du er tidligt oppe.
- Hvor er jeg? - Du er i sikkerhed.
Nej, jeg er nødt til at se min datter.
Ja, du vil se din datter.
Vi ser til din datter, når du kommer tilbage til dit værelse.
- Nej, lad mig... Jeg... - Sygeplejerske!
Du skal tilbage til dit værelse, Miss Cooper.
- I vil gøre mig fortræd. - Miss Cooper, du er i sikkerhed.
- Hvor er jeg? - Siker Memorial, San Francisco.
Jeg er dr. Lemchen. Vi fandt dig på hovedvej 101.
- Værsgo. - Nej!
Jeg vil hjem. Jeg vil se min datter!
Du vil se hende. Det lover jeg.
Vi er nødt til at sørge for, at du er okay.
Du er en af dem, ik? Du er en del af programmet.
- Lige her. - Nej!
- Berolig hende. - Hjælp mig!
Megan!
-- iDW præsenterer -- -- Persons Unknown 1x13 --
-- Oversat Af: Monteque --
-- Find os på -- -- dk.phantomp2p.com --
-- Tak for denne sæson --
Miss Cooper, Jeg er kriminalbetjent Gomez, -
- fra San Francisco's politi afdeling.
Du har ingen ide om, hvor glad jeg er for at se dig.
- Virkelig? - Virkelig.
- Jeg har ledt efter dig i lang tid. - Det er godt at høre.
Jeg ved du har været meget igennem, -
- men jeg håbede du ville svare på nogle få spørgsmål.
Ikke før jeg har fået svar på mine egne.
Hvor er min datter, og hvornår kan jeg se hende?
Så snart du er frisk, vil du se Megan.
Tro mig, jeg vil have at det sker hurtigst muligt.
Dr. Lemchen siger at du påstå, -
- at du har været fange, i en slags by?
- Ja. - Men du ved ikke hvor.
- Så du nogle af kidnapperne? - Nej.
- Ikke specifikt. - Men du kunne ikke flygte.
Byen var omringet af en slags maskine.
- Vi kaldte den smerte-væggen. - Vi?
- Var der andre? - Ja, det lykkedes os at flygte.
Så var der en slags ulykke, -
- og det næste jeg ved er, at jeg vågner op her.
Har Mark Cooper haft nogen kontakt med dig?
Min eksmand? Nej.
Du tror ikke han var ansvarlig for din forsvinden?
Jeg har ikke set Mark Cooper, -
- siden han tog væk midt om natten, og efterlod mig og min datter.
- Vi prøver at spore ham nu. - Du hører ikke på mig.
Du spilder tiden på at lede efter Mark Cooper.
Du bør finde ud af hvem der kidnappede mig.
Der var andre personer. Joe Tucker, Bill Blackham, -
- Charlie Morse, Moira Dougherty, -
- Graham McNair, Teresa Randolph, -
- og Tori Fairchild. Du er nødt til at finde dem.
Nej, hvad laver hun? Hvad laver hun?!
Jeg tror at Miss Cooper har fået nok for i dag.
Du er nødt til at finde dem.
Du er nødt til at finde ud af, hvad der er sket med dem.
Vi taler sammen igen, når du har fået det bedre.
Find byen og du finder programmet.
Find byen...
- Jeg kan ikke gøre det. - Du har intet valg, Moira.
Men til hvilken nytte? Hvad er idéen med det?
- Frihed. - Frihed?
Jeg lader ikke nogen låse mig inde igen!
Jeg vil heller dø først.
Så vi gør alt vi kan, for friheden. Enig?
- Ja. - Ok.
Lad os finde et sted at sove. Følg med.
Stop! Hey!
Kom nu!
- Måske skulle vi have stoppet. - Vi kan ikke tage nogle chancer, Bill.
- Vi kan ikke stole på nogen. - Ja...
Desuden, er det kun et spørgsmål om tid, -
- før bilens ejeren finder ud af, at den er stjålet.
Hvornår sagde fyren, at han ville være her?
Om cirka en time.
Renbe. Seriøst?
Ja. Jeg vil være der, så snart jeg kan.
Det var kriminalbetjent Gomez. De har fundet Janet.
- Har de? - Ja, på hovedvej 1.
Hun er på Siker Memorial i San Francisco.
- I live? - Ja.
- Det er godt. - Ja.
Hallo, Janet.
Der er nogen her, jeg vil have du skal møde.
- Dr. Andrea Adams. - Hallo, Miss Cooper.
Jeg håbede på at kunne spørge dig om, -
- den by, du var i.
Janet har været igennem et svær traume, -
- som har resulteret i nogle alvorlige vrangforestillinger.
Hun er ikke den eneste person, -
- der har fortalt mig om denne by og folk der er blevet kidnappet.
Hendes eksmand fortalte mig præcis den samme historie.
Hvis eksmanden har været indblandet i kidnapningen, -
- ville det ikke være usædvanligt, -
- for hende at acceptere kidnapperens scenario.
Når det er accepteret, -
- vil hun gøre alt for at opretholde den illusion.
Forhåbentlig, vil hun indse, -
- at byen bare er en illusion.
I mellemtiden, skal hun være et sted, -
- hvor hun ikke er til fare for sig selv eller andre.
Jeg ville ikke genforene hende med hendes datter, -
- før vi kan bekræfte hendes mentale status.
Jeg er enig.
- Det er ikke en klog beslutning. - Jeg begynder på papirarbejdet.
Vi skulle aldrig have været taget afsted.
- Mener du fra byen? - Ja.
I det mindste havde vi mad, og et sted at sove.
Du har belejligt glemt den del, hvor de prøvede at dræbe os.
Jeg er ikke sikker på at det er sandt.
Kan du huske at Ulrich's hoved eksploderede som et græskar?
- Ja. - Tro mig Bill, -
- hvis denne oplevelse har lært mig noget, -
- er det at jeg vil gøre alt for at overleve.
Hvad, alt? - Ja, alt.
- Værsgo, Miss Cooper. - Hvad er de til?
- De hjælper dig med at sove. - Og hvis jeg nægter at tage dem?
Så bliver jeg nødt til at spørge en af portørne, -
- om de vil hjælpe mig.
Kom nu, Miss Cooper. Det er for din egen skyld.
Stor pige. Jeg kigger til dig om et øjeblik.
Hvad er der galt med dig?
Jeg kan bare ikke tro, at det er overstået.
- Er det? - Ja.
Hvorfor tager vi så til hospitalet for at besøge Janet?
Fordi jeg er nødt til at vide om hun er okay.
- Jeg er nødt til at vide det. - Er det dét?
Og fortælle hende...
Fortælle hende, at jeg er ked... For alt...
Og håbe på en slags tilgivelse.
Ved du at der er en stor chance for at hun ikke vil tilgive dig.
- Det ville jeg ikke. - Det ved jeg.
Vi har nået bunden, Mark.
Vi har intet arbejde eller penge eller et sted at bo og...
Det er ligesom at begynde på ny.
Jeg er...
Jeg er virkelig ked af det hele, Kat.
- Det er jeg virkelig. - Det er jeg ikke.
Jeg beklager, men der er ingen ved det navn, -
- registeret på hospitalet.
Nej. Det er umuligt. Robert Gomez sagde til mig, -
- at Janet Cooper var her.
- Og du er? - Mark Cooper.
- Jeg prøver igen. - Tak.
- Noget ved dette er ikke rigtigt. - Tror du virkelig?
Mark.
Løb. Afsted. Afsted!
Renbe!
Elevatoren.
Dr. Lewis.
Deroppe!
Flyt jer!
Jeg kan se ham!
- Lige der! - Afsted!
- Janet?! - Mark?
Janet!
Mark!
Fortæl mig om menneskerne i denne by, Janet.
Der er ikke meget at sige.
Var du den eneste person, -
- der overlevede bilulykken efter i flygtede?
Jeg er ikke sikker.
Fordi du ikke kan huske, hvordan du kom hertil.
- Nej. - I flygtede alle fra byen.
- Nej, ikke os alle. - Det er rigtigt.
Der var en. Joe.
Han ofrede sig selv for at redde resten af os.
Hvordan havde du det med at efterlade ham?
Jeg havde det ikke godt.
Det må have været meget svært for dig.
Du havde følelser for Joe.
Ja. Det havde jeg vel.
Og ved du hvad?
Jeg tror altid jeg vil elske ham for hvad han gjorde for os.
For hvad han gjorde for mig.
Som du kan se, -
- er Janet i live og uskadt.
Ligesom jeg lovede.
Men ikke fri.
Nej, det formoder jeg ikke.
- Hvad vil der ske med hende? - Det er op til dig, ik?
At true mig eller hende, -
- vil ikke skaffe dig den information du har brug for.
Vi har selvfølgelig andre metoder.
Forsæt...
Prøv at få den ud af mig.
Men al den tid i jeres hvide rum, -
- vil ikke få jer nogen vegne.
De fortalte mig intet.
Og det var sådan, jeg ville have det.
I vil aldrig få hende.
I vil aldrig være i stand til at kontrollere hende.
Dette er en kamp du ikke vinder, madam instruktør.
Tro mig.
Ikke nu, Neil.
Vi har et problem, madam instruktør.
Tre mennesker forsvinder bare ikke midt om natten!
Jeg vil have dem efterlyst, overalt med det samme!
Jeg er ikke interesseret i nogle undskyldninger!
Fandens!
Kom herind.
Din mor er bekymret for dig.
Det er okay.
Min skat.
Mor! Er det en drøm?
Nej. Jeg er lige her.
Jeg er lige her, skat.
Gå tilbage i seng. Det er okay.
Tilgiv mig for, -
- at indkalde til dette hastemøde så sent.
- Men vi har en situation. - Ja, det har vi hvert fald.
Jeg var ikke klar over, at du deltog.
Begivenhederne de sidste par uge, -
- har givet mig alvorlige bekymringer.
Og også mig.
Vi har et ekstraordinært scenario der udvikler sig, -
- og det kræver en ekstraordinær indsats.
Dit scenario, -
- har udsat dette institut for unødvendige risici.
Jeg er klar over, at der har været, -
- visse uventede og uforudsete begivenheder.
Med al respekt, madam instruktør, -
- er dette muligvis århundredes underdrivelse.
Kan vi kalde en spade for en spade her?
Du har dummet dig, madam instruktør -
- og gået langt over dit ansvarsområde.
Og jeg tror jeg taler for os alle her, -
- når jeg siger, at vi ikke er 100% sikker på, -
- at vi forsat ville støtte dette cirkus.
Fint.
Jeg vil tage det fulde ansvar.
I er velkommen til at fritage mig for mine pliger.
Men lige nu, i dette minut, -
- kan vi lade den vigtigste deltager, -
- slippe væk, hvis vi ikke handler.
- Det siger du. - ja, det siger jeg.
I 25 år, -
- har jeg med stor succes kontrolleret dette institut.
Som har opnået et niveau, -
- som mine forgængere kun kunne drømme om.
Jeg vil ikke have at min dømmekraft bliver anfægtet.
Godt så. Forsæt.
Den mest vigtige ting, er at du er okay.
Du tror at jeg er skør, men det er jeg ikke.
Jeg tror du har været gennem en masse.
Mere end en person, skulle opleve i hele deres liv.
Stakkels barn.
Jeg er meget ked af det. Jeg er ked af det.
Jeg er så... Jeg er så træt.
Og jeg vil ikke miste hende igen.
Og jeg ved ikke hvad, jeg skal gøre mere.
Det er okay.
Vi skal nok klare alt dette. Vi skal nok klare dette sammen.
Ja?
Hallo, Elly. Ved du hvem dette er?
Du kan ikke få hende, Helen.
Er det måden man taler på til en gammel ven?
Jeg vil ikke lade dig tage hende.
Jeg har lige fået hende tilbage, og jeg vil ikke slippe hende.
Elly. Elly, kom nu.
Du må vide i dit hjerte, -
- at dette ikke handler om mig, dig eller Janet.
Vi lavede en aftale for lang tid siden.
Det må du kunne huske.
Samuel vil køre dig til grænsen. Stol på ham.
Han ved, hvad der skal gøres.
Alt du har sagt, alt du ved, er sandt.
- Hvordan ved du det? - Der er ingen tid til at forklare.
Jeg håbede og bad til at denne dag aldrig ville oprinde.
Men det har den. Du skal afsted... nu.
- Er det okay? - Okay.
Nej.
Hey!
Røvhul, du kan ikke bare efterlade mig her.
Det kan de, og det vil de.
Jeg er ked af det.
Jeg er ked af, at du er her.
- Ambassadør Fairchild? - Miss Damatto.
Sergent, du må tro mig, når jeg siger, -
- at dette er ikke min favorit metode til overtalelse.
Vi har en alvorlig situation her, Graham.
Flere af vores gæster er forsvundet ud af syne, -
- dine venner.
Jeg føler at jeg er ansvarlig for deres sikkerhed og trivsel.
Jeg ved ikke noget.
Du formoder at du hjælper dine venner, -
- når du faktisk gør, det stik modsatte.
Jeg værdsætter din medfølelse, Sergent. Jeg beundrer den.
Desværre, har det ingen plads her, -
- derfor er jeg bange for, at denne procedure er nødvendig.
- Ved du, hvad jeg ved. - Hvad?
Jeg er ikke den samme mand, jeg var da jeg vågnede i byen.
Jeg har ændret mig på så mange måder, -
- jeg ikke troede var muligt.
Du har også ændret dig.
Ja. Det har jeg vel.
Vi er heldige, du og jeg.
Vi fik en ny chance. Nu er vi frie.
Vi kan nok ikke gå tilbage, til det liv vi havde.
Personligt, vil jeg heller ikke.
Jeg er klar til forandringer.
Ja. Det er jeg også.
Vi bør nok få noget søvn.
- Savner du Charlotte? - Ja, det gør jeg.
Hvordan ved du at min kone's navn var Charlotte?
- Det fortalte du mig. - Nej, det gjorde jeg ikke.
Har du arbejdet for min mor, hele tiden?
- Noget i den retning. - Ikke for dem?
Nej, hun prøvede at beskytte dig for dem.
Det gjorde jeg også.
Jeg troede aldrig, de ville få dig.
Jeg er ked af, det er sket. Jeg svigtede hende.
Også svigtede jeg dig.
Jeg ved det er svært for dig at tro, Janet, -
- men hun elsker dig.
Det har hun altid gjort, og det vil hun altid.
Du burde få noget søvn. Vi tager afsted før daggry.
- Det tror jeg ikke, jeg kan. - Prøv.
Okay?
Jeg er lige ude på den anden side af døren.
- Vær ikke bekymret. - Okay.
- Jeg elsker dig, mor. - Jeg elsker også dig.
Jeg vil gerne have du kommer til San Francisco, -
- og møde min datter, Megan.
- Vil du gerne det? - Ja.
Hvordan er hun?
Megan er 5 år.
På ydersiden, er hun en lille pige, -
- og en lille dæmon, -
- der får ældre børn til at lave hendes beskidte arbejde.
En pige efter mit hjerte.
Jeg tør vædde med at du var sådan, som dreng.
Spejderen fra helvede.
- Mor? - Megan!
Hvad sker der, mor? Hvorfor græder du?
Mor?
Hvordan kunne du?
Du løber tør for idéer.
- Hvor er jeg? - Det ved jeg ikke.
Jeg vågnede for 5 minutter siden.
Mit navn er Joe.
Jeg ved hvem du er... Fader!
- Undskyld mig! - Jeg ved hvem du er.
Jeg vil vide hvad du har gjort med min kone.
Janet Cooper.
Hør på mig! I din bibel, er der en nøgle.
- Den er ved siden af sengen. - Kig i biblen. Der er en nøgle!
Der er en nøgle i biblen, i kommoden ved siden af sengen!
Hører du mig?
Der er en nøgle i biblen ved sengen i kommoden!
God morgen, alle. Jeg håber i har sovet godt.
Jeg er Victoria, hotelbestyren.
Hvis der er noget jeg kan gøre, -
- for at gøre jeres ophold mere behageligt, -
- håber jeg at i giver mig besked.
God aften, mine damer og herrer.
Velkommen til level 2.